12 Nights / 12 Éjszaka
Mi a jövetele célja?
Menjünk.
Azt hiszem, eltévesztette a házszámot.
Az nem fog működni.
Ehh... kinőtted a naivitásodat.
(A csapatunknak...)
(vége van? Csak így?)
Vége van, de ez egyben egy új kezdet is.
Elnézést. Hajnali 2 óra van.
- Kérhetném, hogy viselkedjenek? - Ó, elnézést.
- Fogd rövidre. - Szöulban vagyok.
Szeretnék találkozni önnel.
Nem tudod, hogy nyaralni vagyok?
Világossá tettem, hogy már nem készítek olyan képeket.
Megszoktam már. Nem sokan gondolják, hogy könnyű velem kijönni.
Nem csoda,
hogy ismerős volt.
Jól ismeri Szöult?
Ismer olyan helyet, ahol meg lehet pihenni?
Ha itt járok, mindig egy valakire gondolok.
(Thomas vagyok.) [németül]
(Megtaláltam a nyakláncomat,)
(és... a lelki társamat is.)
Csinos vagy.
Ott van. Még láthatom a lányt.
Érdekes lánynak tűnik.
- Jó szándékkal közeledtem hozzá... - Miben segíthetek?
Én Yoon Chan...
Én Kim Chan gondviselője vagyok.
Mit akarsz, mit tegyek?
Azt akarod, mostantól én neveljelek? Azt?
Szükségem van magára.
Mert most szükségem van magára.
Maga mondta, hogy hagyjak fel a fotózással!
Igen, az én felelősségem.
Hibáztass, vagy átkozz, amennyire csak jólesik. Mindenesetre...
többé nem kell találkoznunk egymással.
Tényleg nagyon megváltoztál.
Tényleg.
HATODIK ÉJSZAKA
Megvan már az állásinterjú eredménye?
Mi ez a szentimentális hangulat?
Szóval, nem ment jól?
Nagyon is jól ment!
A megünneplésére iszom.
A megünneplésére.
De, történt valami odakint?
Első dolga volt, hogy igyon.
Megint a rendőrségen volt Chan miatt?
Neked...
volt rám szükséged valaha életed során?
Miről beszél?
Én is ezt kérdem...
Gőzöm sincs,
hogyan van szüksége rám.
Akarod, hogy találkozzunk itt egy év múlva?
Amikor én már fotográfus, te pedig táncos leszel?
Bármik leszünk.
[A külföldi az ösvényről...]
[... (ne vedd fel)]
[A külföldi az ösvényről (ne vedd fel)]
Halló?
Én vagyok...
Én vagyok az, Cha Hyun Oh.
Hallasz?
~ Szándékosan próbáltam... ~
Találkozni szeretnék veled.
Most.
~ ...elfoglalni magam egy ideig ~
Hála az égnek.
(Mentsd el ezt a számot, és mondd majd meg később.)
(És megtaláltam...)
(a lelki társamat is.)
Ott van.
Még láthatom... a lányt.
~ Bárcsak átbarangolhatnám a nyarat... ~
~ És álmodhatnék újra ~
~ Átfutok az időn, és elérlek téged, ~
~ Átfutok az időn, és találkozok véled, ~
~ Mi lehet az, mit birtokolhatok? ~
~ Kérlek kedvesem, várj reám. ~
[Így lett vége köztünk.]
[James]
(Jennifer, ez az utolsó esélyed.)
(Komolyan.)
(Nem fogok csalódást okozni.)
Nincs ott?
Kezdek aggódni.
Hova mehetett?
A mai gyakorlásnak vége.
Úgy tűnik, ugyanolyan lesz, akkor is, ha tovább fotózom.
Igyon egy teát, mielőtt elmegy.
- Finomra készítem. - Jó, köszönöm.
Hála önnek, úgy érzem, mintha folytatásos regényt írnék. Mókás.
Én is nagyon megváltozhattam.
A barátja*, biztosan megváltozott. [*Yoo Kyung]
Ejj, 4 éve készítek portrékat magáról.
Ennyit csak tudhatok, nem?
Milyen érzés volt hosszú idő után újralátni?
Nem tudom.
Csak egy pillanatra futottunk össze.
Mindennek szüksége van a maga idejére.
Még ennek a teának is.
Köszönöm.
Adja vissza holnap, vagy holnapután, ha erre jár.
Cserében a teáért, amit hozott nekem.
Köszönöm.
Mostanában az a divatos, amit könnyű olvasni.
Az ön versei túl nehezek és elvontak, Kang kisasszony.
Felejtsük el. Vigye el.
Elolvasta egyáltalán rendesen?
Hogy jön ahhoz, hogy bíráljon?
Maga volt az,
aki azt mondta, hagyjam abba.
Maga mondta, hogy hagyjak fel a fotózással!
Hogy találkozhatnék veled,
amikor azt mondod, miattam hagytad abba?
Tanárnő...
Tényleg nagyon megváltoztál.
Honnan tudtad, hogy itt vagyok?
Azért jöttem, mert mondani szeretnék valamit.
Szeretem az ön fotóit.
Akkoriban, azért önkénteskedtem
abban a stúdióban,
mert maga ott volt.
Na ne beszélj.
Meg akarod változtatni a véleményem.
Csak az aláírásom kell, nem igaz?
Szükségem volt pénzre...
A fotózás nem hozott eleget...
Miután a szüleid elváltak,
gondoskodnod kellett az anyádról...
Azt modod, ezért. Igaz?
Azt mondtad, szereted a fotóimat.
Mit szeretsz bennük?
Azt, hogy bevételt hoz a cégnek?
Láttad aznap a képeimet.
Olyan kiállítás volt, ami minden fotós álma lenne.
Ha van rá pénze, bárki rendezhet olyat.
Hogy valódi-e, vagy sem,
senkit sem érdekel, ha a pénzről van szó.
A fotót, amit aznap láttál, én készítettem.
De mégsem volt az enyém.
Hogy lett volna, amikor a megvásárlója a saját neve alatt állította ki.
És mégis azt mondod, szereted a képeimet?
Ne fusson el.
Ez nem vall önre.
Ne légy olyan elbizakodott.
Igen.
Mi az?
Végeztem itt a munkámmal.
James azt mondta, menjek, segítsek neked.
Az én feladatom.
Majd én befejezem.
Nehéz számodra.
Még mindig tanárnőnek szólítod.
Van valami, amit meg kell oldanom vele.
Ebbe te nem avatkozhatsz bele.
Ezzel van a baj.
Nem arra van az idő és a pénz, hogy te a barátságodat építsd.
Mondtam, hogy az én felelősségem végigvinni.
Ezentúl ne avatkozz bele.
Büszkeséggel ezt nem fogod megoldani.
Mondtam, hogy gondoskodom róla.
A francba.
Ez a temperamentum...
Várni foglak a stúdió előtt.
Mondanom kell valamit.
[Így lett vége köztünk.]
Cha Hyun Oh!
Kizárt, hogy itt legyen.
Rég találkoztunk.
Nem gondoltam, hogy tényleg itt vagy.
- Leülsz egy pillanatra? - Nem.
Azért jöttem be, mert nyitva volt az ajtó.
Az erődnél voltam.
A barátom kérte kölcsön a telefonodat,
aztán láttalak elmenni.
Addig nem tudtam, hogy te voltál.
Gondolom, turistaként vagy itt.
Igen.
Tegnap érkeztem.
És te?
Munka miatt.
Holnap utazom vissza.
Dolgom van, mennem kell.
Yoo Kyung!
Sajnálom,
hogy nem tartottam meg akkor az ígéretemet.
Volt rá okom.
Ez vicces.
Olyan régen történt az egész...
úgy mondod ezt,
mintha végig ezen gondolkodtál volna.
Nem azért jöttem, hogy veled találkozzam.
Úgyhogy...
ha összefutnánk is, ne törődj vele.
Én sem fogok.
Azért nem tudtam ott lenni...
Csak... köszönjünk egymásnak.
És ha lesz rá időnk, beülhetünk valahová enni is.
Ha kell,
ihatunk is valamit.
Te képes vagy erre?
Miért ne?
Nem vagyunk egymásnak senkije.
Majd hívj. Megyek.
Nem terveztem, hogy eljövök...
Mi az?
Hogyhogy itt alszik?
Mi az megint?
Miért mondta, hogy ne menjek?
Valakinek, aki össze van zavarodva?
Ezért jöttél Szöulba.
De mégis össze vagy zavarodva...
Nem kellene szembenézned vele?
(Jó reggelt!)
Ahh, de mégis! Felajánlotta, hogy segít.
Gyerek vagyok talán?
Vagyis, úgy értem...
Egyedül is meg tudom csinálni.
De az anyukád...
sürgetné, hogy férjhez menj, nem?
Ahogy mondod. Mindig afelé hajt.
Amióta elváltak apától, még rosszabb lett.
Azt mondja, menjek hozzá valakihez, aki mindenképp velem marad.
De...
a pasid nem az a típus.
Ha kellene, megtenném,
de... még nem.
Még mindig nem, vagy mostantól nem?
Meg kell mosakodnom.
Visszajelzést fogok kapni.
Visszajelzést?
Tedd az edényeket a mosogatóba.
Már öt éve? Érdekes egy kapcsolat.
Az nem kevés idő.
Igen.
Úgy tűnik, nem akar többé találkozni.
Láttam egyszer magát fényképen.
Egy utazáson találkoztam vele,
Szöulban.
Itt az áll, hogy a végzősök Nepálban vettek részt egy workshopon.
Bizonytalan voltam a fotózást illetően.
De már nem!
Már nem vagyok az.
Beszélne még nekem
a történetéről Szöulban?
Attól kapott bátorítást, akivel az utazásán találkozott.
Ezt mondta nekem.
Tánc szakra jártál?
Nem.
Akkor, csak hobbi?
Valami, amire szeretném feltenni az életem.
Azt mondtad, még csak nem is ezt tanultad.
Nem túl késő hozzá?
Csak szeretek táncolni.
Elég ez, nem?
Megerősítésre vágytál.
Mi?
Nem arra volt szükséged?
Fényképet...
Mikor készítesz képet valamiről?
Ha nem akarom elengedni...
Ha azt a pillanatot... nem akarom elengedni.
Olyankor fotózom.
Azt hiszem, nagyon küszködik.
Megnehezítem a dolgát.
Ott akarom hagyni a céget, ő pedig
próbál visszatartani. Hétköznapi konfliktus.
Abbahagyta a fotózást?
Igen.
Úgy három-négy éve?
Az okok változatosak, de...
azt mondta, a pénz miatt van, így nem feszegettem tovább.
Érdekes dolog az utazás, igaz?
Idegenek vagyunk, mégis személyes dolgokról beszélünk.
Azt mondtad, jól ment az interjú. Miért vagy olyan ideges?
Hé!
Ez nem az álláshirdető?
Vedd fel. Mire vársz?
Igen, itt Ban Koo Wol beszél.
Remekül döntött! Igen!
Áh, igen. Akkor viszlát! Igen!
Hé,
- felvettek? - Nyilvánvaló, nem?
Én Ban Koo Wol vagyok.
Ahh! Gratulálok öregem.
Szóval, mikor kezdesz dolgozni?
Jövő...
- héttől? - Jövő héttől?
Akkor nekem is gyorsan keresnem kell valakit.
Manapság interneten a leggyorsabb.
Meg kellett volna mondanom.
Miért nem veszi észre?
A francba.
Mi az, hogy keres valakit? Most mihez kezdek?
Hé.
Úgy kellene öltöznöm, ahogy máskor, igaz?
Igen.
Na de, ki az? Valakit interjúvolsz?
Ja, igen. Egy interjú.
Hé, mit ülsz ott még mindig? Azt hittem, már indulsz.
Hirtelen rontottam rá, ezért úgy tűnik, nem jönnek össze a dolgok.
Gondolkodom, mihez fogjak most.
Találkoztál vele?
Abban a vendégházban szállt meg,
ahol én is korábban.
Nem tudom, hogy kötött ki ott...
De te hogy kerültél oda?
Hova megy?
Én Szöulba tartok.
Autostoppal.
A vendégház tulajdonosa vett fel.
Mivel elvesztettem a pénztárcámat.
Ah, tényleg.
Hé!
Takarítás közben találtam egy képet Pierre-ről.
Emlékszel rá?
Az a barom, aki azért jött, hogy nőkkel ismerkedjen.
Áh, igen!
Bevertem az orrát.
Igen!
Teljesen megfeledkeztem róla.
De ahogy megláttam a képet, olyan élénken előjött.
Ez a szép benne.
Örökre megragadni a pillanatot.
Ezért örökítik meg az emberek képeken a becses pillanatokat.
Akkor...
biztos nagyon meg akartad örökíteni azt a tokiói fiút, mi?
Megőrültél?
Mi végeztünk. Minek gondolni rá?
Majd jövök.
Abbahagyta a fotózást?
Igen.
Úgy három-négy éve?
Az okok változatosak, de...
azt mondta, a pénz miatt van, így nem feszegettem tovább.
Igen, itt Cha Hyun Oh.
Jó napot!
Moon Hae Ran vagyok. Találkoztunk tegnap este.
Hallottam a hírt a táncegyütteséről.
Nehéz volt szponzort találniuk.
Elnézést.
- Mennem kell. - Várjon.
Három nap múlva elmegy, igaz?
Találkozzon velem előtte.
Azért hívtam, hogy megbeszéljünk egy időpontot.
Mikor érne rá?
Ma nehéz lenne, mivel már beterveztem valamit.
Ma én sem érek rá.
Mit szólna a holnaphoz?
Vacsoránál?
Jó, arról lehet szó. Rendben.
[Moon Hae Ran]
Jó reggelt!
Tessék. Jöjjenek, egyenek egy szelet dinnyét.
Egyenek belőle.
Öné lehet az első.
- Köszönöm. - Nincs mit.
Jöjjenek elő!
(Hűs, friss görögdinnye!)
Nézzük.
Ahh, de jó édes.
Miért nevetett?
Az jutott eszembe,
valami gond lehet a fürdőszobai tükörrel.
A tükörrel?
Mondtam neked, hogy ez túlzás.
Mindenesetre,
nagyon igyekeztek.
Így is úgy is kinevetnek.
Mit akarnak?
Menjünk.
Jobb időben menni, hogy jó helyet fogjunk ki.
Menj, hozd ide a slusszkulcsomat.
Kölcsönadja a kocsiját?
Mehetünk taxival, busszal vagy metróval.
Aigoo. Hisz kempingezni mennek.
Jobb lenne a Han folyóhoz autókázni.
Lee úr, maga a legjobb.
Köszönjük!
Nos?
Ilyen hely a mi vendégházunk.
Nálunk jobbak a szolgáltatások, mint máshol.
Dicsekszik.
Olyan dicsekvős.
Nem bánnák, ha lenne még egy utas?
Hirtelen kedvem támadt autókázni.
Miért is ne?
Megy valahová?
Menjünk.
Azt mondta, sietnünk kell, hogy jó helyet fogjunk ki.
Egy pillanat!
Kérem, hadd menjek én is.
Ebbe nekem nincs beleszólásom.
Nem szállsz be?
Hol van Kyu Jin?
(A haját igazgatja.)
(Azt mondta, majd jön taxival.)
Akkor, vezetek én.
(Nem, majd én vezetek.)
(Mindig én szoktam vezetni.)
Ahh, micsoda csend van most,
hogy mindenki elment.
Elmegyek egy kis időre.
Hová?
Fel kell készülnöm az állásra.
Vennem kell ruhákat.
Nem veszed el?
Miért ilyen kedves valakihez, aki elmegy?
Végül is nem haraggal válunk el.
Ha eljött az idő, hogy elmenj, gondoskodnom kell rólad.
Tán átkozzalak, vagy mi?
Nem veszed el?
Ne olcsó ruhákat vegyél, hanem szépeket.
Nincs más lehetőség.
Igen, Sunbaenim.
Ban Koo Wol vagyok. Hívtam önt nemrég.
Igen, szeretnék bemenni önhöz a kiadóba.
Igen, igen, igen.
Igen, igen. A mielőbbi viszontlátásra.
Vezess óvatosan.
(Rendben, rendben.)
(Nyugi.)
Mi megvesszük a húst és az italokat,
maguk megvehetik a többit,
amire még szükség van.
Hogy bízhatnék meg hármuk ízlésében?
Vegyék meg maguk ketten a többit.
Van valami mondanivalód?
Nincs.
Találkozzunk fél óra múlva kint a bolt előtt.
- Akkor, én megyek. - Én Yoo Kyung-gal megyek.
Úgy tűnik, még mindig táncolsz.
Igen.
És te?
Én abbahagytam a fotózást.
Egy cégnek dolgozom.
Munkaügyben kerestem fel Sophia-t.
Azt mondtad, nem vagyunk egymásnak senkije.
Még mindig?
Öt év alatt
még a szerelmespárok is szakíthatnak.
Mik voltunk mi egymásnak?
Letelt a fél óra.
Nem tudtam, hogy ilyen kitartó vagy.
Biztosan kényelmetlen neked.
Ha nehezedre esik, menj csak vissza.
Amit mondott, igaz.
Aznap...
láttam az ön fotóit.
A kiállítóterünkben lógott.
Csalódott voltam, mert azt gondoltam,
eladta a büszkeségét.
"Egy profi a saját értéke szerint nyer vagy veszít."
"Meg kell védened a fotós szellemiségedet."
Mindig ezt szokta mondani.
De...
én megértem önt.
Töltök neked.
Nincs poharam.
Akkor csak itt maradok.
Minden rendben volt tegnap este?
Úgy tűnt, hogy a tanárunk telefonált hozzátok.
Nem hallottad otthon?
Leléptem otthonról. Minek telefonálnék haza?
Akkor, hol aludtál?
Yoo Rim-éknál.
De azt mondta, ma nem jó.
Keresek neked egy helyet.
Megőrültél? Miért aludnék veled?
Én miért aludnék veled?
Ismerek egy jó helyet.
Menjünk.
Kizárt. Már többször is nemet mondtam.
Mikor mondta ezt nekem? Mikor?
Mikor?
Vállalja a felelősséget!
Mit akar, mit tegyek?
Na és, ha maga a főszerkesztő?
Ki maga, hogy ezt a moslékot nyomja nekem?
Hé!
Ha még egyszer ide mernek jönni,
tönkreteszem magukat!
Értik?
A francba!
Minek avatkozott bele?
Az a fog is...
Az a maga foga?
Tekintse magát szerencsésnek.
Ha az igazi fogam lenne, maga már a rendőrségen volna.
Mi van már?
Nem mennek el?
Elpáholjam magukat?
A francba.
Ahh!
Hogy értetted, hogy megértesz engem?
Csak úgy mondtad?
Aznap...
életemben először hallottam önt sírni.
Nem tudom megmagyarázni, de
megértettem.
Telve voltam büszkeséggel,
de minden napvilágra került.
Büszke lehet továbbra is.
Ez maga, tanárnő.
Ez már művészet. Úgy egyék.
(Finom.)
Vegyenek húst, kérem. Ritka kiváltság egy sütödés fiának grilljét enni.
Aki az én sültemet akarja enni, Jeju szigetig kell jönnie érte.
Jeju szigetre?
Nem Németországba?
Csak... Vegyenek, kérem.
- Finom. - Finom.
[Eric]
Finom.
[Eric]
Te vagy, Koo Wol?
Ehh, sosem képes
elsőre válaszolni.
Hé, hogy ment a vásárlás?
Ki... ki az...?
Hadd töltsük itt az éjszakát.
Mi?
Hadd maradjunk itt.
Köszönöm a nagylelkűségét.
Koccintsunk még egyszer, úgy ahogy a németek?
Proszit!
Ha tanár-tanítvány viszonyban vannak, jól ismerik egymást.
Csak egy kicsit. Semmi személyeset.
Tartogatunk ilyenkorra valamit.
Úgy nevezik "felelsz vagy mersz".
Ez tetszik.
Mindenki ismeri a szabályokat, ugye?
Aki nem akar válaszolni, meg kell innia egy kupicával.
Csakhogy, az italt... én fogom kitölteni.
Ez elől nem térhetsz ki azzal, hogy vezetsz, oké?
Nem bánjuk, ha itt kell ma aludnunk.
Én... sétálok egyet, aztán később visszajövök.
Nem vagyok jó a játékokban.
Ez csak egy italozós játék.
Semmi szükség rá, hogy feszélyezze.
Maradj. Nekem is van hozzád egy kérdésem.
Akkor, kezdjük a játékot.
(Rendben.)
Mit kérdezzek?
Volt valaha viszonya?
Fiatal koromban, miközben utazgattam.
Csehszlovákiában egy svéd férfival.
Ahh, belevaló!
Meddig jutottak?
Csók?
Tovább?
Lefeküdtünk az első éjszakán.
A tengerparton, az esőben.
Következő kérdés.
Ezek után no komment.
Igazán kíváncsivá tett.
Most én pörgetek, ugye?
Most aztán megvagy!
Hol jártál tegnap nélkülünk?
Kivel találkoztál?
Egyszerre csak egy kérdést lehet feltenni, nem?
Vág az eszed.
Kivel találkoztál?
Egy baráttal.
Régről.
Ennyi?
Ehh, a szemünkbe hazudik.
Bárki jön is,
tegyen fel részletes kérdést. Számítok önökre!
Thomas.
Az a barát, nő?
Igen, nő.
Még nem fejeztem be a kérdést.
Már válaszoltam.
(Megmondanád, hogy lefeküdtél-e vele?)
Jaj, elnézést.
Most én jövök.
Minden évben eljött Szöulba, hogy lefényképezkedjen.
Kinek akarta megmutatni?
Eljöttél lefényképezkedni?
Nem válaszol.
Nem tudom kiről van szó, de úgy tűnik, inni fogsz.
Töltök.
Nem.
Csak magamnak akartam.
Mi ez? Ez így uncsi.
Yoo Kyung. Magában minden reményünk.
Kérdezzen valami személyeset, hogy megihassa ezt.
Ez lesz a csúcspont,
úgyhogy most igyunk egyet.
- Adjunk egy kis időt gondolkodni. - (Jó ölet.)
- Proszit! - Proszit.
Miért...
nem jöttél el?
Csak én nem értem a kérdést?
Túl egyszerű.
Miért...
nem jöttél el?
Miért...
nem jöttél el?
Forgass, különben én forgatok.
Oké.
Végre, magán a sor.
Thomas, kezdd te.
Mit szólna hozzám?
Hé!
Nem az esetem.
Sophia, kérdezzen valami nehezet.
Nincs benned megbánás?
A fotózás miatt.
Nem ilyeneket kellene kérdezni.
Újabb kérdés!
Mivel engem a szerelmi élet érdekel...
Van olyan, akit nem tud elfelejteni?
Ezúttal több soju lesz a büntetés.
Hát igen, olyan mindenkinek van.
Végül, Cha Hyun Oh, te kérdezhetsz.
Melyik évszakot szereted a legjobban?
Miféle kérdés ez?
Viszket tőle a fülem.
- És az évszakok? - Évszak?
Melyik évszakot szereted legjobban?
A nyarat.
Melyik évszakot...
szereted legjobban?
De miért a nyarat szereted legjobban?
Mert találkoztam veled.
A nyarat.
Még csak meg sem tudtam mutatni neki.
Igen jól lehet a foga.
Követett, hogy megnézze?
Szappant vettem...
mosószert...
Soju van benne.
Hogy ihatja úgy a sojut, mint valami kólát?
A környéken lakik?
Mihez fog kezdeni?
Maga miatt még csak elégtételt sem tudtam venni.
Miről beszél?
Maga miatt nem tudtam debütálni és álláshoz jutni.
Már a cím is rémes.
Ahh, de csöpögős...
Romantikus regény... mi az, hogy romantikus regény?
Ért maga az irodalomhoz?
Főiskolás koromban az egyik legjobb író voltam.
Miben? Hol?
Hagyjuk.
Menjen, vegyen egy kis mogyit meg szárított húst.
Akkor leszállok magáról.
Nem találkoztunk mi már?
Ismerősnek tűnik.
2015-öt írunk.
Ez egy szakállas trükk.
Járt már korábban jósdában?
Valami ilyesmi sugárzik magából.
Rég járt fogorvosnál, igaz?
Akarja, hogy elküldjem egyhez?
Maga egy gengszter.
Nem megy?
Fura egy nő maga.
Használhatja ezt a szobát.
Újratapétáztam, úgyhogy nagyon tiszta.
Mi az?
De mondja csak, Chan-nak...
jól megy az iskola?
Egy osztályba járnak, ugye?
Ő egy K.Á.
viszont népszerű, mert jóképű.
Jóképű?
De, mi az, hogy K.Á.?
Kívülálló.
Szóval nem megy neki a suli.
De miért kérdezi?
Ó nem, semmi.
De...
Ugye elhihetem, hogy felhívta a szüleit?
Nézzen rám. Úgy nézek én ki, mint aki hazudik?
Rendben, értem.
- Akkor aludjon jól. - Jó.
Maga is.
Engedd, hogy lássalak! Holnap este indul a gépem.
Hé, mi az? Mi az?
Mi az? Mi?
Tessék.
Ha valaki látná, azt hihetné, aranyat dugdos.
Hé...
tetszik neked a lány?
K.Á. vagy, igaz?
A K.Á.-k nem törődnek másokkal.
Érzel iránta valamit?
Ne beszéljen hozzám. Lefekszem aludni.
Olyan tüskés vagy.
Hé, én ha hívnak, bemegyek a rendőrségre,
és adok pénzt, ha kérsz. Mindent megteszek érted.
Nem tudnál válaszolni a kérdésemre?
Hogy mindent megtesz értem?
Mit nem tettem meg érted?
Emlékszik, amikor visszajöttem?
Nem lakhatnék csak magával?
Elfelejtetted, mit mondtam?
Csak nyaralni voltál itt.
A nyaralás után, haza kell menned.
De nekem ez az otthonom.
Maga az apám.
Hé.
A te otthonod
ott van, ahol az apád lakik.
Nem itt.
Ha azt hiszi, megbocsátottam, akkor nagyon téved.
Kapcsolja le a villanyt.
Leülhetek?
Aha.
Behívtak a végső meghallgatásra egy másik tánctársulathoz.
De apám összeesett.
Bár... tudom, ez semmin sem változtat.
Vicces vagy.
Azt hitted, meghatódom,
ha eljössz?
Jól elkalapáltalak volna.
És?
Hogy van az apukád?
Már jól van.
Elég jól ahhoz, hogy ellenezze a táncot.
Akarsz...
lemenni a tengerpartra?
Most?
Igen, apa.
Én?
Nem hoztam magammal semmit.
Nem maradunk sokáig.
Akkor indulok.
Jó.
Hogy jutott be ide?
Honnan tudjam?
Ó, ez igazán vicces.
Úgy tűnik, odavan az irodalomért.
Ez igazán...
A második körre...
Menjünk a lakásomra, igyunk meg egy pohár bort.
(Szeretem a bort!)
- Blabgan... - Blab...
- Blanbg... - Bla...
Ez fáj.
Várjunk...
Várj, várj!
Kifelé!
Elnézést, elnézést!
Kifelé!
A szemüvegem!
Halló!?
Jó napot! Yoo Kyung barátja vagyok, Kwon Ki Tae.
[Incheon Nemzetközi Repülőtér]
~ Oly sok van, mit adtál nekem, ~
~ túlárad bennem ~
~ Mikor nem láttam előre, te ott voltál ~
~ így képes voltam elviselni ~
[Eric]
~ Ebben az életben, hol egyedül sodródunk el valahová, ~
~ A szívemben voltál, mindig a szívemben. ~
(A csapatunknak vége van?)
(Tényleg így van?)
Vége van, de ez egyben egy új kezdet is.
Mondja ezt Cha Hyun Oh tanár úr.
~ Nem tudlak elfelejteni ~
(A hívott szám pillanatnyilag nem kapcsolható. Kérjük, próbálja újra...)
Igencsak haragudhat rám.
(Halló?)
(Igen.)
(Most értem Szöulba.)
(Nem vagyok olyan, mint ő*.) [*Yoo Kyung]
(Bízz bennem!)
Semmi sem működik, ha nem veszem kezembe.
~ A szívemben voltál, mindig a szívemben. ~
~ Nem tudlak elfelejteni, a szívemben voltál. ~
[12 Nights]
A viki angol felirata alapján fordította: Anyeze
~ Igen. Mint egy gyermek, aki még cukorkával a kezében is nyugtalan ~
~ Tagadtam a valóságot, csak az emlékeknek akarván élni, mint egy bolond ~
Hogy én Han Yoo Kyung-ra vártam volna 5 éven át?
Szóval, nem tudtál járni senkivel,
mert nem tudtál elfelejteni, hm?
Lássuk. Egy, kettő, három...
Megérkeztem Koreába.
Hol vagy, és mit csinálsz, hogy nem lehet elérni?
Még mindig megvan a fotó, amit rólam készítettél.
Tényleg ennyire tetszik a fotóm?
Jársz valakivel?
Nos...
Gyere ide.
Halló?
Miért veszed fel a telefonom?
Miért ne vehetném fel a barátnőm telefonját?
Ki az?
Most már tökéletesek vagyunk.
A maradék időd az enyém.
Jó?
Azt hiszem, el kellene mondanom.
Tudnál várni rám?